![](https://www.suntparinte.ro/uploads/resource/61/13/6/95x95/preamultaputeremin.jpg)
Oare la ce se pricepe copilul meu?
Lectii de balet, tenis de camp, informatica, pictura, limba engleza, pian...... Programul poate deveni extrem de incarcat, iar aparent copilul nu exceleaza in nici unul din aceste domenii. Este o problema mai frecventa decat pare.
Studii realizate pe grupuri mari de copii din Statele Unite ale Americii au aratat ca unul din cinci copii are talent la desen, la muzica, la dans sau are aptitudini sportive. Din pacate insa, nu toti cei care au inclinatii spre o anumita activitate au si posibilitatea sau sustinerea din partea parintilor pentru a-si valorifica aptitudinile.
Oare in iuresul acesta mai putem sti cate dintre acestea ii fac placere copilului ? Care i se potrivesc si care nu sunt altceva decat o povara, consumand din timpul liber si asa insuficient ?
Toate aceste activitati care devin parte integranta a orarului zilnic pot deveni o adevarata corvoada daca nu fac parte din sfera de interes a copilului sau acesta nu are inclinatie catre ele.
Multe dintre aptitudini se pierd tocmai datorita faptului ca nu sunt identificate din timp sau pentru ca parintele nu reuseste sa acorde suficinta atentie si sa sustina copilul in consolidarea acelei aptitudini. Parintele poate fi tentat de diversitatea optiunilor pe care le are la indemana si sa considere ca un numar mare de activitati in care copilul este implicat asigura o dezvoltare armonioasa si echilibrata a acestuia. Dar de cele mai multe ori acest lucru inseamna estomaparea si chiar disparitia unor inclinatii.
Inca din copilaria mica, asupra copilului actioneaza o serie de stimuli pe baza carora acesta isi construieste propria experienta. Impreuna cu parintii, el cunoaste si exploreaza ceea ce este in jurul lui (acasa, in parc, pe strada, alaturi de altii copii sau de adulti). Pe masura ce se dezvolta si isi formeaza propria personalitate pe baza achizitiilor asimilate, unele activitati ii vor face placere, le va prefera in fata altora : sa picteze, sa cante, sa demonteze, sa faca puzzle, etc. Natura interesului copilului ofera informatii si despre nivelul achizitiilor intelectuale, afective, sociale, si in egala masura ajuta parintele sa se orinteze in alegerea activitatilor potrivite. Astfel parintele poate alerga zi de zi cu copilul la dans, informatica, teatru, germana, volei etc sau il poate incuraja sa se aplece asupra uneia sau mai multor din aceste directii, care ii fac placere si pentru care exista abilitati.
Aptitudinile se cristalizeaza pe toata perioada de dezvoltare si maturizare psihosociala, pe masura ce se formeaza structura de personalitate. Copilul are ocazia sa le cultive, daca beneficiaza de sustinerea si incurajarile parintilor in dezvoltarea lor. O aptitudine descoperita la timp si cultivata prin activitati ce au menirea sa imbunatateasca performantele copilului se poate transforma in timp intr-o viitoare profesie de succes.
Pe de alta parte, implicarea in numeroase activitati, foarte variate,poate conduce la o suprasolicitare, la rezultate slabe, la confuzie si chiar la refuzul copilului de a mai desfasura aceste activitati.
Indiferent de varsta pe care copiii o au, ei simt lucrurile pe care le fac. Stiu ce isi doresc, ce le face placere, ce ii enerveaza sau este neplacut. Este bine ca parintii sa tina cont de dorinta si parerea copilului atunci cand iau decizii referitoare la implicarea lui in diferite activitati, fie ca acestea au un caracter intelectual, sportiv sau artistic.
Cunoasterea aptitudinilor are un rol esential in momentele de decizie cum sunt examenele de trecere de la un stadiu la altul in sistemul de invatamant. Aceste momente scot la iveala intrebari cu privire la directia, la drumul spre care copilul se indreapta.
Are aptitudinile necesare (intelectuale, artistice, sportive) pentru a urma un anumit liceu ? Simte ca i se potriveste alegerea facuta ? Ii place domeniul respectiv ?
O alegere determinata de factori exteriori (decizia parintilor, a profesorilor, criterii bazate pe popularitatea anumitor domenii de activitate sau pe « pulsul pietii ») poate conduce la esec scolar, la dificultati de integrare si de adaptare.
Oare cum am putea afla care este directia pentru care este copilul cel mai bine pregatit
CPAP – Centrul de Psihologie de Actiune si Psihoterapie lanseaza Campania « Cu copilul in vizita la psiholog ». Specialistii centrului doresc sa vina in intampinarea dificultatilor resimtite de parinti in depistarea si valorificarea calitatilor copiiilor lor, in identificarea unor factori de risc ce pot afecta dezvoltarea echilibrata a copilului. Campania are drept deviza aptitudinile : « Oare la ce se pricepe copilul meu ? »
Iata o intrebare a tutror parintilor care doresc sa indrume copilul pe o cale menita sa-i asigure succesul. Impreuna am putea face ca aceasta intrebare sa capete raspunsuri.
Interes general | Toate disciplinele | Ştiri
Propus de: grigore_geta | 24.11.2006 19:48 | 2923 vizualizări
Comentarii (8)
copilul meu a avut marea sansa de a intilni un om deosebit Dna Educatoare , care ne-a indrumat sa mergem cu copilul la pictura pentru ca are talent .ca parinti ni se parea normal sa-l vedem linistit desenind mai tot timpul - credeam ca asa se manifesta majoritatea copiilor de virsta lui.i-am urmat sfatul si astazi dupa 6 ani de pictura la fiecare reusita trecem cu multa placere si cu mult drag pe la gradi pentru a-i multumi Elenei.trebuie sa ai sansa sa intilnesti acel om care sa te ajute sa-i descoperi inclinatiile,abilitatile.a cistigat f multe premii atit nationale cit si internationale si ne-a adus multa bucurie.am avut parte si de tabere de creatie unde s-a simtit cu adevarat in largul sau alaturi de ceilalti copii asemeni lui.in prezent este clasa a 5-a si studiaza la colegiul national de arte "regina maria ".trebuie tinut cont de parerea copilului ! am avut multe consilii de familie in timpul clasei a 4-a in legatura cu drumul pe care doreste sa-l strabata pentru ca era la o scoala de top printre primii 10 ... a ales , iar noi l-am sustinut si i-am respectat decizia .avem incredere in copilul nostru !
Felicitari! Asa este: "Un dascal bun este ca un noroc in viata!"
Poate fi un bun exemplu de conlucrare intre dascali si parinti in folosul copilului. Din pacate, e o exceptie!
De fapt cei mai mulţi copii nu au posibilităţi de a-şi demonstra nişte abilităţi.Deşi este o problemă care merită atenţia pedagogilor,psihologilor şi părinţilor,poate la fel de mare ca lipsa motvaţiei şcolare.
Nu stiu daca ati sezizat, dar era un mesaj de reclama. Am taiat partea cu adresa si date de contact....
nu este vorba despre nici o reclama !!!
emil , incepi prin a ma contrazice si sfirsesti prin a ma aproba ... daca doresc sa fac cuiva reclama in mod sigur Elena , educatoarea , ar fi prima si ultima !!! copilul meu nu are nevoie de reclama . este multumit,nu este plictisit , nici iritat si nici nu merge 'obligat'la scoala...copilul meu este modest si sigur pe el , este echilibrat si fericit pentru ca are tot sprijinul nostru si al dascalilor.a fost un exemplu , pentru dumnezeu !nu am nimic de ascuns ...
Materialul pus la stiri, este o reclama, nu comentariile dvs.
Este intradevar un material de reclama. L-am postat pentru ca sunt prezentate de catre psihologi probleme pe care si noi le intalnim, uneori chiar parintii fiind cei care forteaza copilul, iar invatatori, din dorinta de a se face remarcati, cautati de parintii pentru "minunile " pe care le fac, aglomereaza copiii. Este bine sa fim realisti, sa gasim activitatile care fac placere copiilor, pentru care manifesta cu adevarat aptitudini, pentru ca, asa cum stim, daca in viata nu faci cu talent si pasiune ceea ce faci, nu esti fericit, nu ai satisfactii. Ori, toti dorim sa fim fericiti, si dorim asta mai ales pentru copiii nostri de acasa si de la scoala.
Autentificaţi-vă pe site pentru a putea publica un comentariu.