Emoţiile şi sentimentele ocupă un rol important în viaţa copilului şi exercită o puternică influenţă asupra conduitei lui. Un factor important care contribuie la dezvoltarea socio-emoţională a copilului este grădiniţa.
,, Misiunea educaţiei în dezvoltarea competenţelor socio-emoţionale a preşcolarului"
Învăţământ preşcolar | Alte discipline
Propus de: crys81crys | 21.02.2016 10:29 | Revista cadrelor didactice nr. 22/2016 | 1666 vizualizări
MISIUNEA EDUCAŢIEI ÎN DEZVOLTAREA COMPETENŢELOR
SOCIO-EMOŢIONALE A PREŞCOLARULUI
EDUCATOARE, COSTEA CRISTINA
GRĂDINIŢA CU P.P.MIHAI VITEAZU
Problematica diferenţelor de gen apare din ce în ce mai frecvent atunci când vorbim de dezvoltarea adecvată a copiilor, ea având un rol decisiv în modul în care se formează abilităţile emoţionale şi sociale ale acestora.
Copiii învaţă încă de la vârste foarte mici ce înseamnă să fii băiat sau fată în societatea noastră, ei fiind expuşi la mulţi factori care le influenţează atitudinile şi comportamentele cu privire la rolurile de gen. Acestea sunt învăţate pentru prima oară în mediul de acasă şi apoi întărite şi menţinute de grupul de prieteni, de mediul grădiniţei, al şcolii şi de emisiunile TV.
Abilitatea unei persoane de a se adapta cerinţelor vieţii şi de a face faţă situaţiilor problematice depinde de funcţionarea integrată a abilităţilor sale emoţionale, sociale şi intelectuale.
Într-o accepţiune generală, educaţia este procesul prin care se realizează formarea şi dezvoltarea personalităţii umane. Ea constituie o necesitate pentru individ şi pentru societate. Ca urmare, este o activitate specific umană, realizată în contextul existenţei sociale a omului.
Educaţia socio-emoţională cuprinde totalitatea activităţilor de învăţare care conduc la dobândirea experienţei individuale de comportare socială şi emoţională, la formarea competenţelor emoţionale şi sociale ale indiviului. Ne referim aici la dobândirea abilităţilor emoţionale (de a înţelege, a exprima şi a-şi regla emoţiile) şi a celor sociale, precum cele de iniţiere şi menţinere a unei relaţii şi integrarea într-un grup .
Emoţiile şi sentimentele ocupă un rol important în viaţa copilului şi exercită o puternică influenţă asupra conduitei lui. Un factor important care contribuie la dezvoltarea socio-emoţională a copilului este grădiniţa.
Dezvoltarea socială şi emoţională începe la copii la o vârstă fragedă şi este esenţială pentru modul în care va creşte şi va evolua ca persoană. Dacă abilităţile motorii se dezvoltă în mod firesc, pentru cele sociale şi emoţionale este nevoie de ajutorul atât al părinţilor cât şi al grădiniţei, iar apoi al şcolii, care trebuie să dea dovadă de multă răbdare.
Studiile de specialitate arată că relaţiile dintre copii şi adulţi au un rol fundamental în dezvoltarea aptitudinilor socio-emoţionale ale preşcolarilor/şcolarilor; prin interacţiunea cu părintele, dar şi cu educatoarea/învăţătorul/profesorul copilul este stimulat să îşi diversifice şi să aprofundeze relaţiile cu ceilalti copii (colegi, vecini), să găsească soluţii variate la situaţiile emoţionale în care se află la un moment dat, să negocieze cu sine şi cu ceilalti şi chiar să se adapteze mai uşor la solicitările şcolare în continuă schimbare.
Abilitatea emoţională dobândită de copii desemnează abilitatea acestora de a-şi gestiona propriile emoţii, precum şi de a recunoaşte şi de a se acorda la emoţiile celorlalţi (adică reglaj şi autoreglaj, empatie). Pentru a putea să traiască emoţii din ce în ce mai complexe, copiii trebuie să devină mai întâi conştienţi de sine (să înţeleagă cauzele, consecinţele precum şi gestionarea lor).
Cum încurajăm dezvoltarea socio-emoţională a copiilor?
Întâlniri de joacă. Întâlnirile de joacă şi integrarea copilului în grupuri, încă de la vârste fragede, reprezintă o metodă eficientă prin care îl ajuţi pe copil să-şi dezvolte principalele aptitudini sociale. Aceste întâlniri şi interacţiuni cu copii de vârsta lui, care au interese comune cu el, îţi oferă materialul necesar pentru a-l educa pe copil din punct de vedere social.
Interacţiuni cu persoane de toate vârstele. Este recomandat să încurajăm comunicarea şi interacţiunile copilului şi cu alte persoane, inclusiv adulţi. Are multe de învăţat din aceste întâlniri sociale si sunt eficiente pentru o dezvoltare emotională echilibrată.
Jocuri. Jocurile şi jucăriile reprezintă cel mai simplu şi eficient mijloc de a-l ajuta pe copil să-şi însuşească principalele aptitudini sociale şi emoţionale.
Stimularea imaginaţiei şi a creativităţii. Jocurile şi activităţile care au rolul de a-i stimula imaginaţia şi creativitatea contribuie din plin la dezvoltarea emoţională.
Modele pozitive de viaţă. Copilul are tendinţa de a imita gesturile, vorbele şi faptele oamenilor în jurul cărora trăieşte şi creşte.
Recunoaşterea sau identificarea emoţiilor. O tehnică importantă pentru dezvoltarea socio-emoţională a copilului este aceea de a iniţia tot felul de jocuri prin care copilul să identifice emoţii, trăiri şi sentimente. Nu doar că învaţă care sunt acestea, dar, în timp, reuşeşte să şi le identifice singur şi să le recunoască şi la cei din jurul lui.
Dezvoltarea socială este diferită de cea emoţională, dar se influenţează una pe cealaltă. Dezvoltarea emoţională are un rol esenţial în fiecare etapă a împlinirii sociale a copilului.
Dezvoltarea socială se referă la achiziţionarea şi deprinderea principalelor abilităţi sau aptitudini de relaţionare cu ceilalţi, indiferent că sunt adulţi sau copii. Este vorba despre însuşirea acelor mijloace sau instrumente prin care se poate lega o relaţie de prietenie, amiciţie sau se poate întreprinde o interacţiune cu o persoană - încrederea, recunoaşterea rolurilor, dialogul, etc.
Dezvoltarea emoţională, pe de altă parte, se referă şi vizează formarea conceptului de sine a celui mic prin capacitatea de a reuşi să se perceapă ca o persoană unică, individuală, şi de a recunoaşte emoţii, sentimente, trăiri.
O dezvoltare emoţională echilibrată a copilului îl ajută să identifice rapid sentimente şi emoţii, să le exprime şi să le facă faţă corespunzător în anumite situaţii. În plus, îl ajută să perceapă şi să identifice trăirile prin care trec cei cu care interacţionează şi să gestioneze situaţia şi dialogul în funcţie de acestea.
Bibliografie:
1. Aniţei, M. (2010) – ,,Fundamentele psihologiei“, Editura Universitară, Bucureşti
2. Benga, O. (2010)- ,,Curs de psihologie a dezvoltării“, Universitatea Babes Bolyai, Cluj Napoca
3. Catrinel A. Ştefan, Kallay Eva, ,,Dezvoltarea competenţelor emoţionale şi sociale la preşcolari“, Ed. Aqua Forte, Cluj-Napoca, 2009
4. www.copilul.ro
Comentarii (0)
Nu există niciun comentariu
Autentificaţi-vă pe site pentru a putea publica un comentariu.