Acest material face referire la necesitatea studierii noțiunilor tehnologice de către elevi, care dobândesc o cultură generală, își dezvoltă imaginația, creativitatea iar partea practică creează abilități și aptitudini benefice pentru acesta.
Necesitatea Educației Tehnologice în Școala Românească
Învăţământ gimnazial | Educatie tehnologica
Propus de: mariana_bicoiu | 18.01.2016 01:11 | Revista cadrelor didactice nr. 20/2016 | 4032 vizualizări
Educația Tehnologică este o disciplină recent introdusă în planul cadru pentru învăţământ obligatoriu, și propune parcurgerea unor module diversificate. Această dișciplină, se dorește a fi eliminată de la unele clase.
De ce educație tehnologică?
Pentru că te învață și își asumă rolul destinului societății.
Pentru că se pune accent pe individ, ca personalitate distinctă, ca purtător al unei vocaţii proprii.
Prin modulele care compun disciplina, se dorește, apropierea individului de aptitudinile sale naturale, punând accentul pe amplificarea capacităţilor creatoare şi a disponibilităţilor pentru invenţie şi inovaţie.
Prin diversitatea modulelor tratate atât teoretic cât şi practic, îl ajută pe tânăr să-şi găsească înclinaţia, atracţia către un anumit domeniu.
Sunt situaţii în care, cadrul familial este neadecvat, iar scoala preia rolul, să dovedească vocaţia copilului în formare dar si în căutarea menirii sale.
Ce este educația tehnologică?
Consider această disciplina, o “adunătură de informații” care dă o cultură generală pentru viitorul durabil al elevului. Nu este o dișciplină care să te inițieze într-un meșteșug tradițional sau într-o profesie moderă ci mai concret este o formațiune culturală noua, chemată să cultive puterea, creativitatea și frumusețea științei.
Scopul disciplinei Educaţie tehnologică este de a dezvolta creativitatea din interiorul elevului, de a îmbogății vocabularul cu termeni tehnici și tehnologici și de a înțelege necesitatea noțiunilor dobândite într-un interval de timp îndelungat al vieții. Pe lângă aceste aspecte, elevul devine curios, explorează, se documentează și gasește soluții pentru problemele tehnologice.
Educația tehnologică este alcatuită din mai multe module.
Acest sistem modular a fost ales pentru a atinge toate domeniile cu care se întâlnește elevul pe parcursul copilăriei.
Ora de educație tehnologică este necesară, din punctul meu de vedere, pentru că informația care stă la baza conceperii ei este tehnico-stiintifica și aplicată în diverse metode, ea captează atenția elevului.
Metodele de predare-învatare, îmbinate cu elemente practice, duc ora de educație tehnologică, la un nivel înalt de înțelegere și percepere a informației de către elev.
Partea sufletească și implicarea profesorului în procesul de învațare, are rolul său bine stabilit.
Imaginația și creativitatea profesorului, se transmit, către elev, într-un mod inevitabil iar elevul descoperă singur diverse abilități pe care nu le cunoștea despre sine.
Pentru ca toate elementele enumerate mai sus să fie realizate este nevoie de multă muncă depusă pentru studiu și realizarea activităților practice.
Necesitatea educației tehnologice, m-a făcut să înteleg și să analizez comportamentul elevilor în elaborarea proiectelor. Aceștia au deprins diverse abilitati.
În imaginea atașată vă arăt care e de fapt necesitatea educației tehnologice.
Elevul dobândește noțiunile și apoi le pune în practică.
În prima imagine, elevii clasei a VII-a au realizat un panou cu poze din reviste și ziare, ce justifică noțiunile din modulul Materiale şi tehnologii (materiale metalice, materiale plastice, cauciuc, sticlă).
În imaginea 2, elevii clasei a V-a, au realizat un mediu curat justificând noțiunile din modulul Organizarea mediului construit.
În imaginea 3 și 12, elevii clasei a VIII-a au realizat pictură pe becuri justificând noțiunile din modulul Energie.
În imaginea 4, elevii clasei a VI-a au realizat un model de reclamă justificând noțiunile din modulul Economia familiei.
În imaginea 5, elevii clasei a VI-a au realizat o casuță justificând noțiunile din modulul Materiale şi tehnologii (lemn, textile, piele, lut-ceramică).
În imaginea 6, elevii clasei a V-a realizează desene cu mâncare sănătoasă pentru copii justificând noțiunile din modulul Produse alimentare de origine vegetală şi animală.
În imaginea 7, elevii clasei a VII-a, realizează un panou cu semnele de circulație justificând noțiunile din modulul Tehnologii de comunicaţii şi transport.
În imaginea 8, elevii clasei a V-a învață să aranjeze masa justificând noțiunile din modulul Produse alimentare de origine vegetală şi animală.
În imaginea 9, elevii tuturor claselor realizează de ziua mamei o mică felicitare.
În imaginea 10, elevii tuturor claselor participă la concursul de Crăciun și realizează câte un om de zăpadă din materiale reciclabile.
În imaginea 11, elevii clasei a V-a realizează localitatea lor în miniatură justificând noțiunile din modulul Organizarea mediului construit.
„Educaţia tehnologică contribuie la formarea personalităţii elevului, alături de celelalte discipline de cultură generală, prin vizarea următoarelor aspecte:
1. Valorificarea educaţiei tehnice şi tehnologice în interesul progresului social;
2. Amplificarea capacităţilor creative, a disponibilităţilor pentru invenţie şi inovaţie, pentru o mai bună punere în valoare a "aurului cenuşiu" al poporului român;
3. Înţelegerea raportului dintre tehnologie, mediu şi cultivarea unui comportament ecologic (cunoaşterea unor dezechilibre generate de tehnologie, boli provocate de poluarea tehnologică, etc.);
4. Iniţiere în pregătirea tehnico - practică vizând cunoaşterea materialelor, a energiilor, a unor tehnologii, a modului de organizare a proceselor tehnologice;
5. Implementarea pe tehnologie a modalităţilor de realizare a calităţii şi fiabilităţii produselor;
6. Crearea abilităţilor pentru realizarea produselor de calitate, competitive la un preţ rezonabil;
7. Manifestare de respect faţă de munca depusă pentru realizarea produselor;
8. Cunoaşterea familiilor ocupaţionale cu specific tehnologic în scopul unei opţiuni socio-profesionale viitoare;
9. Dezvoltarea interesului pentru continuare studiilor în raport cu disponibilităţile puse în evidenţă de Educaţia tehnologică.” (1. p21)
Cum a apărut Educația Tehnologică?
"În 1992 Educaţia tehnologică este introdusă în planul de învăţământ, fără să fie o programă şcolară. Elaborarea unor noi programe şcolare în învăţământul obligatoriu a fost demarată în anul 1994/1995. Dișciplina era predată de maiştrii instructor care o transformaseră în pregătire practică în diverse meserii în funcţie de calificarea fiecărui instructor. Orele se desfăşurau în ateliere şcolare. Pe parcurs au fost angajaţi şi ingineri care însă au trecut în extrema cealaltă, abordând disciplina numai din punct de vedere teoretic.
În anul 1996 se finalizează lucrarea de cercetare "Educaţia tehnologică, premisă pentru învăţământul profesional şi tehnic", coordonatori: cercetătorii principali Ing. Rodica Constantin şi Ing. Florentina Brandibur. La realizarea acesteia au participat cercetători, profesori universitari şi de gimnaziu, inspectori şcolari, etc. Calificarea participanţilor era diferită: ingineri de diferite specialităţi, profesori de diferite specialităţi, pedagogi, psihologi, etc. Au fost întrebaţi bineînţeles şi elevi de diferite vârste.
În anul 1998 apar noile programe şcolare pentru învăţământul primar elaborate în concordanţă cu noile planuri - cadru de învăţământ. Viziunea curriculară permite o mai bună orientare a predării / învăţării în raport cu obiective de formare care vizează formarea de competenţe intelectuale şi relaţionale de nivel superior, a atitudinilor şi comportamentelor necesare unui tânăr într-o societate democratică a timpului nostru.
În 1998 este aprobată programa şcolară pentru disciplina Abilităţi practice, pentru clasele I – a IV-a.
În 1999 apare programa şcolară pentru clasele a V-a – a VIII-a, pentru disciplina Educaţie Tehnologică. Programa este rodul muncii în echipă a 30 profesori, sub coordonarea profesoarei ing. Rodica Constantin Această programă este avizată de Ministerul Educaţiei Naţionale cu nr. 4237 din 23.08.1999.
În anul 2001, Ministerul Educaţiei şi Cercetării distribuie gratuit în şcoli manualele şcolare alternative de Educaţie tehnologică, aprobate de Consiliul Naţional pentru Aprobarea Manualelor.
În anul 2004 programa este modificată păstrându-se însă caracterul modular şi o parte din obiective. Programa este avizată de Ministerul Educaţiei şi Cercetării cu nr. 3727 din 30.04.2004.
În anul 2005 apar manuale pentru clasele a V-a şi a VI-a conform noii Programe şcolare." (1. p.17-18)
Bibliografie:
1. EDUCAŢIE TEHNOLOGICĂ, Didactica educaţiei tehnologice, Rodica CONSTANTIN, 2005;
2. Poze din arhiva personală de la ora de Educație Tehnologică.
Comentarii (1)
Educaţia tehnologică este acea componentă a educaţiei integrale care urmăreşte reglarea raportului dintre formarea personalităţii umane, pe de o parte, şi tehnică-tehnologie, pe de altă parte, din perspectiva inserţiei socio-profesionale şi a adaptării cu succes la lumea muncii .Scopul disciplinei Educaţie tehnologică nu este acela de a realiza un produs finit, ci de a pătrunde în miezul problemelor tehnologice, dezvoltând mobilitatea de gândire a elevilor, respectiv: a dezvolta puterea de exprimare a minţii, curiozitatea, plăcerea şi nevoia de a învăţa, aptitudinea de a înţelege o problemă tehnologică, de a îi defini datele, de a-i găsi o soluţie, de a structura cunoştinţele; a stimula activitatea gândirii divergente, a libertăţii, a responsabilităţii, a facultăţii de a-şi lua sarcini, de a se angaja într-o activitate concretă; a explora, a cuceri, a construi mediul şi a se construi construindu-l
Autentificaţi-vă pe site pentru a putea publica un comentariu.